בלוג העוסק בכלכלת המשפחה על היבטיה השונים. התנהלות שוטפת, התנהגות, סיכונים כלכליים וכיצד להגשים יעדים כלכליים בלי לפשוט את הרגל.
יום שבת, 29 ביוני 2024
"באר המשאלות" - הרצאתו של פרופ' עומר מואב על מדיניות כלכלית בישראל: קפיטליזם ושני סוגים של כלכלות סוציאליסטיות
יום שבת, 15 ביוני 2024
"באר המשאלות" - הרצאתו של פרופ' עומר מואב על מדיניות כלכלית בישראל: מדיניות ועובדות כלכליות
הפוסט הקודם על הרצאתו של פרופ' עומר מואב התמקד בעלויות המלחמה.
בפוסט זה אביא את תפיסתו ביחס למדיניות של פוליטיקאים והקשר בינה לבין הצגת עובדות כלכליות או עובדות כלכליות, לכאורה.
פרופ' מואב אומר שהישרדותם הפוליטית היא זו שחשובה להם ומדיניות כלכלית והצגת תמונה כלכלית או עובדות כלכליות באים לשרת את התפיסה הזו.
אין לי ויכוח עם פרופ' מואב בנושא זה. בבלוג זה כבר תיארתי מדיניות לטווח קצר כשהמדיניות הנכונה לטווח ארוך שונה.
המניע: השר מעוניין להפיק את התועלות הפוליטיות של הצלחה.
הוא ירתע לא פעם מעשיית דברים נכונים, שמי שיקצור את פירות ההצלחה הוא שר שיכהן במשרד אחרי תום הקדנציה שלו.
להלן כמה טענות כלכליות פופוליסטיות של פוליטיקאים בישראל שפרופ' מואב מציג.
הטענה והמציאות
הטענה: קצב הצמיחה בתוצר בישראל חריג בגובהו
הטענה אינה נכונה. קצב הצמיחה בישראל אינו חריג. הצמיחה גבוהה, אבל...
1. לא מודדים צמיחה בתוצר אלא צמיחה בתוצר לנפש.
בגלל הריבוי הטבעי הגבוה בישראל, הצמיחה בתוצר לנפש גדלה הרבה פחות.
התוצר לנפש בישראל דומה לממוצע במדינות אירופה.
כך למשל, שוודיה וגרמניה הרבה מעלינו. נכון להיום, אנחנו נמצאים בערך בממוצע. קרוב לצרפת ובריטניה.
הצמיחה בתוצר לנפש בישראל נמוכה מהממוצע של מדינות ה-OECD.
2. פירות הצמיחה בישראל לא מגיעים לציבור
צמיחה כלכלית היא אמצעי ולא מטרה.
לדעת פרופ' מואב, הצמיחה צריכה להגדיל את רווחת הציבור ובישראל זה לא קורה.
הטענה: אי-השיוויון בישראל גדל
לפי פרופ' מואב, הטענה אינה נכונה אי-השיוויון בישראל הולך וקטן.
הטענה נכונה לגבי תקופת הקורונה.
מדוע הוא קטן?
העשירון התחתון הגדיל את הכנסתו גם מעבודה וגם מקצבאות.
אוכלוסיה לא חרדית בעשירון התחתון מקבלת קצבאות מהמדינה של כ-6,000 ש"ח למשפחה.
ברור שאוכלוסייה חרדית בעשירון התחתון מקבלת יותר קצבאות.
מחשבות שלי על הנושא
1. האם אי-השיוויון ממשיך לקטון גם בזמן המשבר הנוכחי?
אין לי נתונים ולכן אני רק מציב את השאלה.
גם הקורונה הייתה משבר ואז אי-השיוויון גדל.
2. האם מי שנסוגים כלכלית הן שכבות הביניים וקצת מעל לביניים והפער מהאחוזון העליון רק הולך וגדל?
הטענה: פיקוח על מחירי דירות להשכרה מצמצם את הוצאות הדיור של השוכרים
פרופ' מואב טוען שעל פי מחקרים רבים בעולם, פיקוח על מחירי דירות להשכרה פוגע לא רק במשכירים. הוא פוגע גם בשוכרים.
יום שישי, 14 ביוני 2024
"באר המשאלות" - הרצאתו של פרופ' עומר מואב על מדיניות כלכלית בישראל: הוצאות המלחמה למשקי בית בישראל
באר המשאלות" הוא יוזמה שהמוטו שלה "לאנשים שעושים טוב מגיע יותר מתודה".
אנשים כמוני וכמובן כמו רבים וטובים אחרים, מקבלים נקודות על התנדבויות ועל תרומות אחרות.
הנקודות הללו שוות הטבות שאפשר לקבל באתר.
עד כה ניצלתי אותן מעט מאוד: שתי כוסות קפה ב"ארומה" ללא תשלום.
לאחרונה, הוסיפו ב"באר המשאלות" הרצאות חינמיות בזום.
בחרתי להקשיב להרצאתו של הכלכלן פרופ' עומר מואב.
נושא ההרצאה: "מדיניות כלכלית בישראל, מלחמה, אתגרים והשיח הציבורי".
חשוב להגיד שההבנה הכלכלית שלי עולה משמעותית על זו של מרבית המשתתפים.
בצדק, כיוון פרופ' מואב את הרצאתו למכנה המשותף של המשתתפים.
חלק לא קטן מהדברים שאמר ידועים ומובנים לי. בכל זאת למדתי כמה דברים שלא ידעתי. בפוסט זה אתמקד בהשפעת המלחמה על הוצאות משקי הבית בישראל.
עלות המלחמה למשקי הבית
כידוע, האינטואיציה שלנו חשופה להטיות קוגניטיביות, בתחום הכלכלה ובתחומים רבים אחרים.
אם תצטרכו לתת תשובה לשאלה: מהי העלות הממוצעת של המלחמה הנוכחית למשק בית בישראל? קרוב לוודאי שההערכה האינטואיטיבית שלכם, תהיה הרבה יותר נמוכה מהערכה המבוססת על נתונים.
פרופ' מואב חילק את הוצאות המלחמה במספר משקי הבית והגיע לנתון של: 100 אלף שקל למשק בית.
ההשלכות של ההוצאות על המלחמה
ברור לגמרי שבשלב הזה לא כל 100 האלף שקל הממוצעים הגיעו מכיסן של משפחות.
ממשלת ישראל לקחה הלוואות והגדילה משמעותית את הגידעון של מדינת ישראל.
אני יועץ לכלכלת המשפחה כבר כשלוש עשרה שנים. אני לא רק מבין תיאורטית את הטענה שאי אפשר להוציא לאורך זמן יותר מההכנסות.
ראיתי כבר משפחות מתרסקות כלכלית, ולא פעם לא רק כלכלית, משום שפעלו בניגוד לעיקרון הזה.
מה שנכון לגבי משפחות נכון גם לגבי מדינות.
מדינת ישראל תצטרך להחזיר את ההלוואות הללו. קרוב לוודאי שתשלם עליהן ריבית גבוהה.
אני לא יכול שלא להסכים עם ההשלכות שפרופ' מואב ציין:
1. עלייה בשיעור המיסים.
2. התיקרויות של מוצרים ושירותים.
גם שירותים ציבוריים בתשלום חלקי.
3. צמצום בשירותים שהמדינה נותנת לאזרחים כמו חינוך ובריאות.
משפחות יצטרכו לממן את אותם שירותים מכיסן. העשירונים הנמוכים יפגעו יותר מאחרים.
מדוע העלות שציין פרופ' מואב מטה כלפי מטה?
פרופ' מואב עצמו ציין שהמלחמה טרם הסתיימה ולכן יהיו הוצאות נוספות.
גם להשלכות של הגדלת העומס על המילואימניקים בעתיד התייחס פרופ' מואב.
שני גורמים אלה, ללא ספק יגדילו עוד יותר את העלות.
גם הצורך לשקם את הצפון ואת עוטף עזה מבחינה כלכלית.
נכון שהוקצו תקציבים לשיקום העוטף ולאחרונה גם תקציבים מינימליים לשיקום אזורים בגבול הצפון.
לדעתי קרוב לוודאי שתקציבים אלה לא יספיקו.
אני אוסיף לזה גם משהו שאני קורא לו Hidden Costs.
למשל: היפגעות של יכולת העבודה של פרטים בגלל משברים שחוו במהלך המלחמה. חלקם נפגעו באופן ישיר וחלקם באופן עקיף.
דוגמה נוספת היא הצורך בטיפולים נפשיים לחלק גדול מהאוכלוסייה. גם לזה יש עלות לא קטנה.
אלו רק שתי דוגמאות. יש גם לא מעט דוגמאות אחרות.
המלחמה ואפקט ההוצאה האבודה
בבלוג שלי העוסק בניהול סיכונים הסברתי מדוע לדעתי עלינו לסיים את הלחימה בעזה ולהחזיר מהר ככל שניתן את החטופים גם במחיר של סיום הלחימה.
פחות התייחסתי להיבט הכלכלי ויותר להיבטים אחרים.
ראיתי בהמשך הלחימה שם ביטוי להטיה קוגניטיבית הנקראת אפקט ההוצאה האבודה או אפקט הקונקורד.
הוצאה אבודה זה לא רק כסף. זה גם חיי אדם וגם השלכות אחרות.
קישור לפוסט: מדוע הפסדנו את המלחמה בעזה?
קיורים מומלצים
פרופ' מואב המליץ על כמה מקורות.
הראשון הוא הבלוג שלו על כלכלה. שם הבלוג וקישור: בעיקר כלכלה
השני הוא הפודקסט של שירה הדס נקר ושלו: עושים חשבון
השלישי הוא הפודקסט שייסד רועי גרון שהיום מגיש אותו יניב מנוס. הפודקסט עוסק בהיסטוריה כלכלית. שם הפודקסט: כשבגרוש היה חור.
יום רביעי, 12 ביוני 2024
הרצאות יחודיות שלי
בפוסט הרצאות וסדנאות שלי - נכון לפברואר 2024 הצגתי באופן שיטתי את רשימת ההרצאות שלי ואת עצמי.
בפוסט זה הגישה שלי שונה. היא מזכירה קצת את הגישה שלי בפוסט שכותרתו היא: שלוש הרצאות יוצאות דופן.
גם בפוסט זה אתייחס רק להרצאות ייחודיות שלי, שכנראה אין מרצים אחרים המרצים על אותו נושא.
ההבדל בין פוסט זה לפוסט שנכתב בשנת 2019 והוזכר כאן הוא שהייחוד של ההרצאות אליהן מתייחס הפוסט הנ"ל הוא במשתתפי ההרצאה.
בפוסט זה אתייחס להרצאות המתאימות למגוון רחב של משתתפים והייחוד הוא בנושאים.
ברידג' כראי החיים
אני מורה לברידג' ומרבה לכתוב על ברידג': בבלוג שלי, באתר Jokopost, בויקיפדיה העברית ובמסגרות נוספות. כתבתי גם ספרי ברידג'.
בהרצאה איני מלמד ברידג'. אני מתאר את הדימיון בין ברידג' לתחומי ידע אחרים רבים ומגוונים.
כך למשל, אני מתאר את הדומה בין דפוסי זוגיות בחיים לבין דפוסי שותפות בברידג'.
דוגמה אחרת הן הטיות קוגניטיביות המשפיעות על קבלת החלטות שלנו כמעט בכל תחום.
אני מתאר את הביטוי של אותן הטיות בתחומים אחרים ואחר כך את הביטוי של אותה הטיה במשחק הברידג'.
אני מדבר על משחק בכלל וברידג' בפרט כפעילות יצירתית.
אני מדבר גם על ניהול סיכונים בחיים ובמשחק הברידג'.
אני מדבר על תועלות משחק הברידג' למשחקים אותו.
אני מדבר על שחקני ברידג' עם ביוגרפיה יוצאת דופן ועל מגוון רחב של היבטים אחרים.
הדבר הכי דומה שתוכלו למצוא להרצאה שלי הם חלק מהפוסטים במדור הברידג' שאני עורך וכותב באתר JokoPost.
כלכלת המשפחה במדינות עולם שלישי
ב"עוונותיי הרבים", אני גם נותן יעוצים כלכליים למשפחות וליחידים.
אציין, שיש כאלה הזכאים ליעוץ ממני ללא תשלום: שורדי שואה, יוצאים בשאלה במסגרת "הלל" והמעגל הראשון של נפגעי המלחמה הנמשכת מאז ה-7 באוקטובר.
כשטיילתי במדינות עולם שלישי בחרתי להתמקד בהתנהלות הכלכלית של משפחות ויחידים באותן מדינות.
ראיתי אתגרים כלכליים והתנהלות כלכלית שונים מהותית של משפחות ויחידים ממה שאנחנו מכירים במדינות מפותחות.
כמוב, שתוכלו למצוא מרצים על אותן מדינות שאני מרצה עליהן המכירים אותן טוב ממני ויכולים לתת עליהן הרצאות, אבל הם לא יתמקדו בהיבט של התנהלות כלכלית של משפחות ושל יחידים שבו אני מתמקד.
במהלך איסוף המידע הלא קל (בעיקר בעיות של שפה של מרבית המקומיים, שברוב הארצות הללו אינם דוברי אנגלית) על ההתנהלות הכלכלית של משפחות ויחידים, למדתי שלא כל מדינות העולם השלישי שוות.
יש קשר בין התרבות לבין ההתנהלות הכלכלית.
כך שבנוסף להיכרות עם התנהלות כלכלית שונה לחלוטין ממה שאנחנו מכירים, תלמדו משהו על אותן ארצות, תראו תמונות מעניינות של נופים, אנשים ומקומות ישוב באותן ארצות ותכירו משהו מהתרבויות המקומיות.
יש הרצאה נפפרדת על כל אחת מהמדינות.
זה לא ממש מפתיע שרוב משתתפי ההרצאה יודעים מעט מאוד על בהוטן ועל מדגסקר.
יותר מפתיעה הבורות ביחס לשתי מדינות ענק רב תרבותיות: אינדונזיה ואתיופיה.
לא נעים להגיד, אבל לפני שאני הגעתי אליהן גם הידע שלי עליהן היה מועט.
להזמנת הרצאה. טלפון: 054-4480616
יום שני, 3 ביוני 2024
קשה להשתחרר מאינטואיציה מטעה: בעית מונטי הול
את ד"ר יצחק קאופמן אני מכיר מאז ששנינו היינו שחקני שחמט שלמדו בבית ספר תיכון.
שיחקנו ביחד בקבוצת אס"א ירושלים בליגה לשחמט. מאז נותק בינינו הקשר לכמה עשרות שנים.
ידעתי שהוא סיים דוקטורט בפיזיקה ועבד במכון מחקר בדרום הארץ.
את חידוש הקשר בינינו אנחנו חייבים לבעית מונטי הול. אחת ההטיות בחשיבה האינטואיטיבית, שקשה במיוחד להיגמל ממנה.
הפגישה הראשונה שלי עם בעיית מונטי הול
שני מרצים בחוג לפסיכולוגיה בו למדתי באוניברסיטה העברית בשנות ה-70 וה-80 של המאה הקודמת, הובילו שינוי מהותי בחשיבה: ממודל של מקבל החלטות רציונלי למודל של מקבלי החלטות החשופים למגוון רחב של הטיות קוגניטיבות.
לשניים האלה, שכבר אינם איתנו, קוראים דניאל כהנמן ועמוס טברסקי. לא זכיתי להשתתף בקורסים שהם לימדו, אבל למדתי אצל תלמידיהם שהפבו למרצים באוניברסיטה והמשיכו לחקור את אותם הנושאים.
אחת מהן הייתה פרופ' רומה פלק. בלימודי התואר השני למדתי אצלה קורס על חשיבה סטטיסטית.
היא הציגה את בעית מונטי הול לתלמידי הקורס. רובנו התקשנו להבין את ההיגיון, שנוגד את החשיבה האינטואיטיבית.
אודה ולא אכחד, גם אני התקשתי להבין. לקח לי זמן עד שהבנתי.
הרבה שנים אחרי זה כתבתי מאמר העוסק בבעיה זו באתר JokoPost.
באתר הזה אני עורך את מדור הברידג', המיועד לאו דווקא לשחקני ברידג'.
במדור אני מנסה להראות דימיון בין ברידג' לתחומים אחרים.
כך עשיתי גם לגבי בעית מונטי הול והביטוי שלה במשחקי ברידג' הקרוי Principle of Restricted Choice. המונח העברי שבחרתי להשתמש בו הוא עקרון הבחירה המוגבלת.
אני מצרף קישור למאמר: מכונית אחת, שתי עיזים ובחירה מוגבלת אחת.
המאמר פוסם במאי 2016. כמה שבועות אחרי זה קיבלתי הודעת מייל מד"ר קאופמן.
אי אפשר לחשוד בד"ר קאופמן שאין לו יכולת אנלטיות והבנה מתמטית. אין ספק שזו אחת החוזקות שלו. למרות זאת, גם הוא התקשה להיגמל מהאינטואיציה המטעה בבעיית מונטי הול.
חברו הטוב, שעבד ביחד איתו, ישב איתו והסביר לו את הנושא עד שהוא הבין אותו.
אחרי שחברו נפטר, הוא כתב לזכרו מאמר בעיתון פנימי של עובדי אותו ארגון. המאמר לזכרו עסק בבעיית מונטי הול.
אחד מהעובדים איתו נחשף למאמר שלי ב-JokoPost. העובד אמר לו שבאותו שבוע שהוא כתב את המאמר עוד מישהו כתב מאמר על אותו נושא וצרף קישור. ד"ר קאופמן הגיע למאמר שלי וחידשנו את הקשר.
המפתח להבנת ההטיה האינטואיטיבית
ההשלכות בהחלטת כלכליות של משפחות
תכנון כלכלי בגיל פרישה
משכנתא
איקריה: תפיסה כלכלית שונה
חוות גפנים ויקב באיקריה. זוכיות היוצרים לתמונה: אבי רוזנטל אתמול (5.9.24) חזרתי משבוע לימודי באי איקריה ביוון. המוקד של הביקור שלי היה אי...
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjp6-Hck5XXCg8Gqo7iWJlQW_4E6NJJDtecmwjqtiFRBPIGOMathawgqyLpJeX_7ENN-n8oaHb66aLm7LJNtAxMjWZGXQwI3GkgbACQgVUADNuAsuL192QzJSlvyEm8s4mC4_eBWgn7AVC7XzDljWKJMeV5jSGe8QQ0-E5wZfVDRIV7LyPMqS5YIX9tWCg/s320/%D7%94%D7%97%D7%95%D7%95%D7%94%20%D7%A9%D7%9C%20%D7%92'%D7%95%D7%A8%D7%92%20%D7%95%D7%94%D7%9C%D7%A0%D7%99.jpg)
-
בפוסט: הבנקים: ערוצים והלקוח במרכז - רבדים עמוקים יותר , עסקתי באיומים על הבנקים. התמקדתי באיומים הבאים: העולם הדיגיטלי, הטלפונים החכמים ו...
-
כמו רבים אחרים אני קורא פחות בימים קשים אלה. כפי שציינתי בפוסט קודם , אני קורא לאט. לזכותי ייאמר, שאני קורא ספר חשוב ובעל ערך "לחשו...